Du är USAs president, har sex med-
- en 22-årig praktikant i Vita huset.
Du ber henne hålla tyst, och du tror att hon kommer att göra det?!
Clinton kan vara glad hon inte gick till Oprah.
Hon övermannades av Starrs team på hotellrummet.
Elva killar som stötte på henne. Gangbang!
Därför hon snackar med Linda Tripp. Hon tillhör de som jämt pladdrar på.
Ha missbedömt Lewinsky gör Clinton olämplig som president. Nog för åtal!
Om han bara knullat henne... Så skapas lojalitet.
Vet ni vad Kennedy eller Nixon skulle ha sagt till henne?
"Du blir inte bara av med arbetet. Du får aldrig nåt nytt."
"Och din far får sparken, och din mor och din bror."
"Ingen i familjen kommer att tjäna nåt om du pratar bredvid mun."
Clinton anpassade sig, ville inte komma.
När han kom var han helt färdig. På alla sätt och vis...
1998 var en sommar fylld av skenhelighet.
Efter kommunismens fall och före terrorismens fasor.
Ett kort mellanspel när nationen helt ägnade sig åt avsugningar.
Det här är Coleman Silk, dean och lärare i klassiska språk-
- på Athena College i västra Massachusetts.
Coleman undervisade först i England innan han återvände till Amerika-
- för att bli en av de första judar som undervisat i klassiska språk där.
När Coleman blev dean rensade han och skapade en rationell kursplan-
- och förde Athena, motvilligt, från medelmåttighet till överlägsenhet.
Givetvis fick han under processen ett stort antal fiender.
"Sjung, o, gudar, om Akilles vrede..."
Och till sist kom förtöljelseandan ikapp Coleman.
All europeisk litteratur har spirat ur en strid, ett högljutt gräl på en bar.
Och vad var Akilles så arg för?
Han och kung Agamemnon grälade över en kvinna.
En ung flicka, och hennes kropp, och välbehaget sexuell glupskhet ger.
Akilles, den känsligaste krigsmaskinen i krigets historia.
Akilles som är rasande över att behöva ge upp flickan-
- isolerar sig själv trotsigt, utanför själva samhället-
- vars beskyddare han är och som verkligen behöver honom. Akilles...
...måste ge upp flickan. Han måste ge tillbaks henne.
Det var så den fantasifulla europeiska litteraturen började.
Och det är därför vi, 3000 år senare, ska börja där idag.
Miss Cummings, Miss Tracy Cummings, kan ni berätta...
Inte här i dag heller.
Mr Thomas, William Thomas, är han här?
Vi är fem veckor in på terminen och jag har inte ens sett de personerna.
Kan nån berätta för mig? Existerar de eller är de spooks?
Visste ni att Tracy Cummings och William Thomas är afroamerikaner?
- Nej, jag har ju aldrig sett dem. - Ni är medveten om bibetydelsen...
...ordet spook har? - Spöke, professor Roux, spöke.
Jag åsyftade förvandlingen till andar.
Här är...
...den första definitionen av ordet, jag citerar:
"Spook: Informellt "spöke, gengångare".
Men låt mig få påminna om den andra definitionen, "nedsättande: Nigger."
Jag har aldrig sett dem. Hur skulle jag kunna veta att de är svarta?
- Jag visste bara att de var osynliga. - Men de har framfört klagomål.
- Miss Cummings var förkrossad och... - De har inte varit på en enda lektion!
Existerar de eller är de spooks? Se på situationen!
- Men, dean... - Jag har inte talat till punkt!
Det enda av intresse är deras frånvaro-
- deras oförsvarbara nonchalerande av arbetet, och deras oförskämdhet.
"Miss Cummings är förkrossad." Nu får ni ge er...
Att anklaga mig för rasism är helt uppåt väggarna fel... och det vet ni!
Tack så mycket, Herb.
Jag har sagt upp mig från detta inkompetenta college.
- Var är telefonkatalogen? - Coly, vänta lite, vad hände?
Jag har fått epitetet rasist. Jag använde ordet "spooks"-
...som för 50 år sen var slang för... - Jag vet.
- Var är katalogen? Vi stämmer dem. - Påminde du om att du anställde...
Herb Keble? Den förste svarte afroamerikanen på skolan.
Sitter inte Herb med i kommittén? De är ju våra vänner, för Guds skull.
- Öppnade Herb ens munnen? - "Ledsen, jag kan inte stödja dig här."
De ska få en fajt de aldrig glömmer. Detta är totalt vansinne.
Efter dina 35 år av uppoffring där...
Vi ska organisera oss. Vi får dem att skriva på en petition.
Nej! Vi attackerar från två håll, skaffar advokater. Jag känner några...
- Coly... - Vad är det?
- Nåt är fel. - Jag vet det.
Vad menar du?
Vad är det?
Seså...
Förlåt mig.
Iris Silk dog flera timmar senare i sin makes famn.
Sex månader senare kom Coleman in i mitt liv.
Jag hade bott ensam i en liten stuga vid sjön, inte långt från Athena.
... inklusive frågor om mitt privatliv. Frågor ingen skulle vilja svara på.
Men jag måste ta det fulla ansvaret för mina handlingar-
- både offentligt och privat, och därför talar jag till er i kväll.
Som ni vet fick jag i januari besvara frågor om mitt förhållande...
Är ni mr Zuckerman?
Nathan Zuckerman?
- Zuckerman, författaren? - Ja, men...
Vi måste prata. Får jag komma in? Tack.
- Din senaste bok vann väl nåt pris? - Den nominerades till...
Det var för fem år sen. Vad hände? Du blev blockerad, va?
Rädd att inte ha nåt mer att berätta. Jag är svaret på dina böner.
Vet du vem jag är? Dean Coleman Silk. Just det.
F.d. Dean som sa upp sig och inte saknas av nån, efter mordet...
Hörde du det? Efter mordet på min fru.
- Hur låter det? Kommer inspirationen? - Jag förstår inte riktigt.
Jävlarna dödade min fru. Det var som om de skjutit henne rakt i hjärtat.
Vem hade kunnat tro att Iris inte skulle klara det, så stark som hon var?
Men... deras idioti var till och med för mycket för en "ångvält" som min Iris.
En enorm blodpropp. Pang! Jag tog henne till sjukhus. Det var för sent.
De ville döda mig men dödade henne i stället.
Allt i den regelrätta politikens namn. Nåt som lyser med sin frånvaro!
Så där har du din bok, Nathan. Får jag kalla dig Nathan?
- Jo, dean... - Coleman! Titlar har jag avstått från.
Coleman, jag är ledsen, men... jag skriver skönlitteratur.
Det blir en "Den manchuriska patiensen".
De mördade för fan fel person. För ett enda ord. Spooks.
Det är otroligt. Du ska veta en sak, Nathan...
Min far var saloonägare i New Jersey.
Han var den ende judiske saloonägaren i East Orange.
Gick bara i skolan till han var 12, men var mån om ords exakta betydelser.
Och jag har alltid varit lojal mot honom.
Om jag får komma med ett förslag kanske du borde skriva boken själv.
Ja.
Det kanske jag borde göra.
Jag borde väl gå, men säg... varför gömmer du dig här, mitt ute i skogen?
- Gömmer mig? - Är det inte det du gör?
Vad kallas det i den grekiska tragedin-
- när hjälten får reda på att allt han vet är fel?
"Peripeteia" eller "peripeti". Bara att välja.
Det var vad som hände mig.
Spelar du möjligtvis gin rummy?
Det var så min vänskap med Coleman Silk började.
Så jag kom ur mitt liv i avskildhet, ensam i en stuga vid en sjö.
Du är skild, va?
- Syns det? - Man känner ju igen sig själv...
- Varför lämnade din fru dig? - Den första eller den andra?
Flera år tidigare hade jag fått diagnosen prostatacancer.
Fast behandlingen varit lyckad, hade jag dragit mig tillbaka till stugan-
- bort från det moderna livets förväntningar och förvecklingar.
Under året som följde på mitt möte med Coleman-
- tiden då han skrev sin bok, åt vi ofta middag tillsammans.
Ibland spelade vi gin rummy om några encentare.
Ibland lyssnade vi på musik från en liten radiostation i Springfield-
- som spelade hitlåtar från 1940- och -50-talen.
Det var under den tiden som Coleman drog mig tillbaka till livet-
- samtidigt som han kämpade mot Athena college.
- Hur går det med boken? - Den kom och försvann.
Vilket betyder att den är värdelös.
Ja.
Man höjer inte status på ett college utan att stöta sig med kultursnobbar.
En bok med titeln "Spooks" låter ju som en galnings sjuka fantasier, så...
Allt det här är meningslöst.
Om man bortser från det välbehag läsningen av gamla kärleksbrev ger.
Vem är flickan?
- Det är Steena Paulsson. - Mycket söt.
- Är det du? - Ja, det är jag.
Vi träffades på universitetet i New York.
Det var 1948 och jag hade fått statliga bidrag efter min tid i flottan.
Jag bodde i Greenwich Village då och brukade gå in på biblioteket.
Som fiskelycka! Jag gick in bland bokhyllorna och kom ut med en flicka.
Steena Paulsson. Jag gifte mig nästan med henne.
Hej.
- Den boken kommer förändra ditt liv. - Jag kan inte stanna så länge.
- Stig på. Jag hittar den på en minut. - Vad fint!
Jag bor med två rumskamrater i ett kyffe på West 26th Street.
- Vill du ha lite kaffe? - Nej tack, jag måste tillbaka.
Bara en kopp, jag lovar. Och biblioteket är öppet till tio.
- Okej, då. - Bra.
- Hur vill du ha det? - Svart blir bra, tack.
Steena Paulsson... vad är det? Svenskt?
- Nära... Det är danskt och isländskt. - Så du är inte från New York.
Hur visste du det? Fergus Falls, Minnesota.
Steena Paulsson från Fergus Falls, Minnesota.
Det här är en present från mig. "Natten är ljuv" av Scott Fitzgerald.
- Han är också från Mellanvästern. - Tack.
Det var så lite.
Kaffe?
Kaffe.
- Vad hände? Såret över ögat. - Jaha. Boxning. Det är bara en hobby.
- Så du gillar sånt? - Ja.
Få nu inte fel uppfattning om mig. Det gäller inte styrka, utan smarthet.
- Är ni smart, miss Paulson? - Vad tror ni, mr Silk?
- Att du skulle bli en jättebra boxare. - Bra svar.
Kom igen, så får vi se...
- Vadå? - Visa mig.
- Vadå? - Hur bra du är.
Är du högerhänt? Vänster ben fram, höger ben bak och så svikta i knäna.
Två knytnävar, den högra vid hakan och håll den där.
Den vänstra smockar du till med, och tummarna ska vara utanpå.
Så här.
Försök.
Riktigt bra för en nybörjare.
Smocka till med den högra emellanåt, för att förvirra motståndaren. Såhär...
Jättebra.
- Slå på händerna! - Jag börjar komma upp i varv.
Fint. Håll högra handen vid hakan.
- Tänk på händerna! - Rör dig inte hela tiden. Det är bra.
- Gjorde jag illa dig? - Nej.
Ditt hjärta slår fort.
Jag fattar inte det här.
Inte jag heller.
Vi gör inte riktigt på samma sätt där hemma.
Jag kan tänka mig det.
Först...
...skulle vi se på varann i kyrkan på söndagarna.
Sen när höst gick över i vinter och det blev kallare-
- skulle det bli slädturer, skridskoåkning på frusna sjöar-
- och sjungande av julsånger i juletid.
Plus "Inte-trilla-av-timmerstocken" och "bita-i-äpplen-i-vattenhinken".
Fortsätt, säg hur det går till.
Berätta om hur äkta amerikansk uppvaktning går till.
Du är amerikan. Judar är amerikaner.
Lyssna.
Det där är Irving Berlin.
När jag hör det, är det som om allt öppnar sig inom mig-
- och önskan att inte dö...
...aldrig dö, blir nästan för tung att bära.
Dansa med mig.
Jag försöker inte stöta på dig.
Släpp loss och lev ut litegrand.
- Koppla av bara. - Sjung inte i mitt öra.
Det här är bra för dig.
Snurra runt. Jättebra!
Bra. Och så snurrar vi...
Och så lite tyst stepp...
Se på himlen.
Kom igen!
Du dansar jättebra!
Jag har ett förhållande, Nathan, med en 34-årig kvinna.
Och du anar inte hur det har påverkat mig.
Jag kan nog tänka mig det.
När sånt här kommer tillbaka så sent i livet-
- helt oväntat, helt oönskat-
- kommer det med en sån styrka-
- och man kan inte göra nåt åt det, inget får det att blekna.
Och när hon är 34...
Och så lättantändlig, Nathan...
Lättantändlig...
Hört talas om Viagra?
Utan Viagra skulle jag kunna leva vidare mot mina sista levnadsår-
- ännu dra djupa filosofiska slutsatser och ha moraliskt inflytande på unga.
Utan Viagra skulle jag inte göra nåt ologiskt-
- nåt som är mindre välbetänkt-
- och som skulle kunna sluta i katastrof för alla berörda.
Var exakt hittade du denna fantastiska kvinna?
- Vi stänger. - Bara två minuter.
- Jag sa att vi stänger. - Två minuter. Jag lovar.
Det är okej.
- Kunde inte vänta till i morgon, va? - Nej, det är min systers födelsedag.
Bra. Tack.
Hej, Phil.
Menar ni, mr Starr, att USAs president skulle ha ljugit?
Avlägga ed är ett religiöst åtagande för en troende, att säga sanningen-
- och man säger "så sant mig Gud hjälpe". Det är på djupt allvar.
- Bilproblem? - Titt som tätt.
Kan jag ge dig lift?
- Var ska jag släppa av dig? - Nickersons.
- Det är gården med mjölkkor. - Ja.
- Gör det nåt om jag röker? - Nej, rök du!
Två flator har gården. Jag får ett rum i utbyte mot att jag mjölkar.
- Du jobbar på posten och "mejeriet". - Och på colleget.
"Faunia Farley, tillsyningspersonal." Det står så på min namnskylt.
- Du gillar visst att ha fullt upp. - "Handling är tankars fiende."
Vem sa det?
Tack för skjutsen.
Vill du följa med in?
Menar du nu?
- Jag har inte varit med en kvinna... ...sen din fru dog? Jag vet.
Men, du...
Vi måste vara helt överens om en sak.
Om det är medlidande du vill ha, har du kommit till fel person.
Jag känner inte medlidande med nån.
Du gör som du vill.
- Tack för skjutsen. - Sköt om dig.
Herregud...
Det är inget personligt, men...
...du måste gå, för jag...
Jag vill inte vakna på morgonen och ha dig här, så...
Som jag sa är det inget personligt.
Ses vi igen?
Det blir svårt att undvika mig.
- Vad är det? - Frågan är...
Kommer jag att träffa dig igen?
Vad tänker du på?
- Att du kommer att förstöra det. - Nej då.
Jodå.
Låt det vara bara. Försök inte förstå mig.
Varför måste vi snacka?
Visst, som du vill...
- Jag tänkte att jag var en kråka. - Varför en kråka?
Din tur.
- Jag undrade hur det var att älska... - Knulla!
...att knulla med en gammal man.
Det är perfekt.
Inga överraskningar.
- Hur är det att vara arbetslös? - Ensamt. Som för dig, antar jag.
Min tur. Förutom det där bilskrället verkar du inte ha några ägodelar.
Inga böcker, inga foton.
"Handling är tankars fiende."
Visst...
Mitt livs historia. Är det det du vill veta?
Då så.
Jag växte upp med en mängd ägodelar.
Min far var rik, mycket rik. Mycket tjänstefolk.
Allt man kan tänka sig.
- Tror du mig inte? - Jodå.
Sen skilde sig mina föräldrar och mamma gifte om sig.
Min styvfar kunde inte låta bli att tafsa på mig.
Sagostunden var hans favoritstund. "Gumman, jag ska läsa en saga."
Innan jag visste ordet av var hans fingrar inuti mig.
- Du behöver inte berätta det här. - Du frågade.
Jag berättade för mamma. Hon trodde mig inte. Ingen gjorde det.
När jag var 14 ville han knulla mig och det var då jag stack... till Florida.
Jag jobbade med lite av varje.
Ja... du vet... en tjej som jag klarar sig ju alltid.
Inga ägodelar, lite bagage...
Du...
...är så härlig.
- Hörde du nåt? - Vadå? Jag hör inget.
Vad är det? Vad kan det vara?
- Det är Les. - Vem är Les?
Jävlar!
Det är min exmake.
Han följer jämt efter mig. Jag känner hans närvaro. Han är därute nånstans.
Jag fixar honom. Jag var en bra boxare en gång.
Lyssna på mig. Jag skämtar inte.
Han är tokig. Han var i Vietnam. I två omgångar.
Han brukade slå mig.
En gång var det så illa att jag låg i koma i två dar.
Det är ingen där.
Dödade ni nån i Vietnam, mr Farley?
Om jag dödade nån?
Det var väl därför jag var där? För att döda gulingar...
De sa "allt är tillåtet"... och det var det.
En sak ska du ha klart för dig. Jag gjorde aldrig illa henne.
Aldrig! Och jag gjorde inte illa ungarna heller. Det var bara lögner.
Jävla hora. Föräldrarna var rika men hon bad inte om nån hjälp ekonomiskt.
Hon brydde sig bara om sig själv.
Jag skulle aldrig ha låtit henne åka iväg med ungarna. Hon...
- Är det okej att jag röker? - Visst.
Hon väntade tills min avvänjning. Hon fixade kuren för att ta ungarna.
Hon använde det hela emot mig för att få iväg ungarna.
Hon hade ingen rätt att ta mina barn. Nu knullar hon med en gammal jude.
Jag borde ha dödat henne förut.
- Vad mysigt. - Tyvärr, rökning är förbjuden här.
Jag beklagar det där. De verkar ha förbjudit rökning överallt numera.
Är det okej för dig?
Visst.
Coleman, jag vet inte om det här är en så bra idé.
Det är en bra restaurang, särskilt på fisk.
- Förlåt att jag är sen. - Hej, Nathan, det här är Faunia.
Min vän Nathan Zuckerman. Nathan är författare, bra författare.
- Vad var det för pris du nästan vann? - Glöm det.
- Jag lär Coleman spela gin rummy. - Du är full av överraskningar.
- Jag ville du skulle träffa min vän. - Coleman har talat så mycket om dig.
Han har inte sagt ett skit om dig. Sa han att han knullar en städerska?
Varför gör du mig detta? Varför? Du vet exakt vad du gör.
Så du ville ha nån att snacka med? Ha så trevligt, jag går.
Jag beklagar det där.
- Coleman... - Vi hörs.
Du har verkligen sjunkit lågt, eller hur?
Dean på colleget, lärare i klassiska språk.
Och se vem du nu är med...
- Vad har du sagt till honom? - Nathan är bara min vän.
Har du sagt att jag är din lilla hora?
Du klarar inte av att knulla nån som du inte kan bjuda på fin restaurang.
Lika bra att vi sätter stopp.
Vi sätter stopp bara, här och nu.
Du fattar det inte, va?
Jag kan inte.
Jag kan bara inte.
Släck, för fan!
Det är Les. Bara lugn, jag har redan ringt snuten. De kommer närsomhelst.
De kan ta honom på rätt sätt. Vi väntar bara.
Vad fan gör du? Du kan inte gå dit ut.
- Han är helgalen. - Jag med.
Farley!
Vad vill du?
Kom ut, din jävla mördarbitch! - Har hon sagt att...
Att hon sög av nån medan hennes ungar brann inne? Har hon sagt det?
- Gå, annars slår jag in skallen på dig. - Lägg bort den där innan du får stryk.
Det är min fru du knullar därinne! Jag vill snacka med henne.
Les!
Hej, gumman.
- Hej, älskling. - Åk hem.
Åk hem nu. Hör du sirenen?
- Jag var tvungen att ringa polisen. - Jag vill ju bara snacka med dig.
Din jävla mördarfitta...
- Varför knullar du med den gamlingen? - Låt henne vara.
Vi åker en sväng. Jag skjutsar tillbaka dig sen. Jag lovar!
Kom nu. De känner mig. De gör inget. Jag skjutsar tillbaka dig. Säkert!
- Jag vill inte prata med dig. - För helvete, rör mig inte!
Tacken för min insats i Vietnam. För att jag räddade mitt jävla land.
Efter helvetet där, kom jag hem till mördarbitch som ser mig som skit!
Jag har för fan fått nog!
Jag har fått nog!
Du ville veta varför jag inte hade några ägodelar.
Det här är vad som finns kvar efter mina barn.
Det här...
Det var en olycka och det vet han. Han vet sanningen.
Det var en... kamin...
...och den...
Den tippade över och lägenheten...
Lägenheten började brinna.
Jag bara... Jag vet inte vad jag ska göra med dem.
Jag vet inte. Ska jag behålla dem?
Ska jag begrava dem?
Jag vet inte.
Vad tittar du på? Är mina problem i nivå med min klass?
Gå härifrån.
Gå bara. Du vill inte vara delaktig i det här.
Stanna inte.
Snälla, gå...
"Alla vet att du utnyttjar en kvinna hälften så gammal som du."
- Om inte detta tar priset... - Jag vet vem som skrev det.
Delphine Roux lärare, språk, litteratur. Jag anställde henne, alla andra med.
- Varför skulle hon skicka det här? - Ingen aning. Skriv och varna henne.
- Hon kommer neka till... - Experter bekräftar hennes handstil.
Glöm brevet. Vad ska du göra med Lester Farley?
Jag skaffar ett förbudsföreläggande, ett rättsligt förbud, inte vet jag...
Fattar du vad du är inblandad i? Du vill ha lagligt krig på två fronter.
Ett mot en "fantombrevskrivare" och det andra mot en galning.
Jag kan skaffa handstilsexpert och skottsäker väst åt dig-
- men så länge du är med henne kan du inte få ett skandalfritt liv.
Är hon hiv-negativ, förresten? Har du bett henne testa sig?
Använde du kondom? Om inte, använder hon skydd?
Kanske hon utnyttjar dig för att få igen det hon förlorat.
Ska jag representera dig i ett faderskapsmål?
Ge upp flickan, "Akilles".
Jag gick din "Introduktion till europeisk litteratur" för åratal sen.
Ge upp henne och dina bekymmer är över.
Faunia Farley är inte på din nivå och inte från samma värld.
I går kväll såg du hennes värld. Faktum är att... hon inte är värd det.
Akilles går på Viagra... Hur klokt är det, egentligen?
Nelson... är du klar?
Nelson, du har talets gåva-
- men hyser förakt för mänskliga problem du själv aldrig råkat ut för.
- Hör här... - Nej, hör du!
Jag vill aldrig mer höra din självgoda röst eller se ditt självbelåtna ansikte.
Gör slut på honom!
Det räcker.
- Nästa vecka, West Point. - Doc, han väger ju 2,5 kg mer än jag.
Men han är långsam så du tar honom lätt.
Pittsburghstränaren kommer vara där. Min polare! Jag vill att han ser dig.
Och...?
När han ser vad du går för, får höra dina betyg, får du säkert stipendium.
Jag kan inte åka till Pittsburgh. Pappa vill att jag läser vid Howard.
- Han är optiker, va? - Förlorade affären under depressionen.
Coleman, boxas för snubben, bara. Sen får vi se vad som händer.
En sak...
När du möter snubben från Pittsburgh, säg inte att du är färgad.
- Inte säga det?! - Ta inte upp det.
Du är varken det ena eller det andra. Du är "Silky Silk", det är allt.
- Och han märker inget? - Hur då?
Supergrabb från East Orange. Med Doc Chizner! Han tror du är jude.
- Du är sen. - Jag vet.
- Walter är hemma på permis. - Göm den här.
Förlåt att jag är sen. - Hej, mamma.
- Walt... - Cole...
- Hur mår du? - Bra.
- De säger du ska hålla avslutningstal. - Det är sant.
- Den ende med bästa betyg i allt... - Vi är mycket stolta över Coleman.
- Får jag fråga hur det gick? - Hur det gick?
I ringen? Jag undrar om du vann eller förlorade matchen?
- Har du berättat? - Var snäll och svara.
Jag vann.
Hur många matcher har du vunnit?
Elva.
Och hur många har du förlorat?
- Ingen. - Hittills.
När hade du tänkt bli proffs? - Detta angår inte dig, Walt.
- Jag ställde en fråga, unge man. - Doc talar om idrottsstipendium.
Kanske till Pittsburgh.
Som Walter ska du läsa vid Howard och skulle du välja att bli läkare-
- är det inte bra för händerna att slåss i en boxningsring.
Om jag var din far, vet du vad jag skulle säga nu?
- Du är min far. - Det verkar inte så.
- Jag trodde Doc Chizner var din far. - Han är min tränare. Det är allt.
- Han lär mig boxas. Du är min far. - I så fall, vet du vad jag skulle säga?
"Du vann idag. Bra".
"Nu kan du dra dig tillbaka obesegrad."
Du har dragit dig tillbaka.
Ursäkta, jag vill inte komma för sent till tåget.
- Boy! - Ja, min herre?
Fisken är överkokt.
Jag beklagar. Jag ska genast byta ut den.
"En feg dör många gånger förr'n han dör."
"Den tappre smakar endast en gång döden."
"Bland alla underting jag hittills hört, förundrar det mig att menskor bäfva"-
- "och veta dock, att döden, ound- viklig, skall komma när den kommer."
Clarence Silk kände väl till dessa ord från Julius Caesar.
Han var en man med skarpt intellekt, orubbligt mod, kompromisslös heder.
Men framför allt var han fäst vid sin familj.
Hans fru Dorothy, sönerna Walter och Coleman-
- och lilla solstrålen, lilla Ernestine.
Clarence Silk var den bästa människa jag någonsin träffat.
Coleman...
Ska du jobba i kväll?
Det här är bäst för mig.
Jag lärde aldrig känna honom, mamma.
Jag hade ingen aning om vad han gick igenom, dag efter dag efter dag.
Jag tror inte han ville att du skulle veta det, såg ingen mening med det...
När man är färgad, spelar det ingen roll hur mycket man vet.
- Man arbetar som servitör på tåget... - Han gjorde det så du skulle slippa.
Coleman, du behöver inte oroa dig.
Tack vare pappas försäkring och dina betyg kommer du in på Howard.
Walt har berättat allt om Howard.
Han sa att folk alltid säger "negrer" om "vi... negrer".
Jag är ingen politiker, mamma. Jag förstår inte vilka "vi" är.
- Vem tror du att du är? - Jag vet vem jag är.
- Du ska vara stolt över din ras. - Över mig själv, då?
Jag kan ju vara stolt över att vara jag.
Det är ju mitt liv. Eller har jag inget att säga till om?
- Jag kan inte argumentera mot dig. - Låt bli, då. Vi bråkar inte om det.
Jag älskar dig, mamma, men be mig inte att åka dit.
Coleman, du är bara 18 år. Vad ska du göra?
Sitt.
Har du en ansökan?
Ja.
"Vit"
Välkommen till marinen, unge man.
Vad sa advokaten? Var han oroligare nu för Lester Farley?
Jag vill inte tala om Lester Farley. Jag klarar honom.
Du sa han är rubbad och har suttit på psyket på veteransjukhuset.
Två gånger! Vad hade hänt om inte polisen kommit?
Farley försvinner inte från jordens yta.
Det här kommer att hända igen. Då kanske du inte har lika stor tur.
- Så jag ska kasta henne till vargarna. - Jag tänker på dig.
Hon bara väntar på det. För henne är sex och svek liktydigt.
Alla de misstag en man kan göra har vanligtvis ett sexuellt inslag.
- Det som återupplivar kan förgöra. - Jag vet det och det skiter jag i.
Det för alltid nåt med sig. Se bara... Folk säger du gjorde henne med barn.
- Hon tog abort, ville begå självmord. - Och vad säger de mer?
- Vad säger de mer? - Se inte så på mig. Jag är ju din vän.
Agera då som vän! Sluta döma mig och sluta döma henne! Herregud!
- Vad vill du att jag ska säga? - Erkänn bara att nåt viktigt...
...händer mellan henne och mig, något som är... värt att respektera.
- Det här handlar tydligen om bra sex. - Dra åt helvete, du också!
Visst...
Hon är inte min första kärlek, och visst, hon är inte min stora kärlek.
Men hon är helt klart min sista kärlek.
- Betyder inte det nåt? - Är hon värd att riskera livet för?
Jag är inte rädd för att dö.
Jag är inte den som flydde till en stuga i skogen för att gömma mig.
Dansa för mig.
- Dansa... för mig. - Javisst, varför inte?
Varför inte?
Bli inte kär i mig, Coleman.
Vi är bara en man och en kvinna i ett rum, ensamma, här och nu.
Inget annat betyder nåt. Förstör inte det här.
- Det här är mer än sex. - Nej, det är det inte.
- Du har bara glömt vad sex är. - Har jag?
Dansa för mig.
Du är för ung för mig. Jag behöver en man som är mycket äldre än du.
Nån som är minst 100 år.
Känner du nån som sitter i rullstol?
Jag kommer att göra...
...precis vad du vill...
Hur ofta har du hört en kvinna säga det och verkligen mena det?
Jag ser dig, Coleman, Vill du veta vad jag ser?
Jag ser ilska.
Jag ser skam.
Jag ser allt.
Säger du det?
- Du tror du har hemligheter för mig? - Man vet aldrig.
Mr Wilson, kan ni se till kassan?
Kan jag hjälpa till?
Jag letar efter Rachmaninovs pianokonsert nr 3.
- Inspelningen med Horowitz? - Just det.
Här borta.
- Gick du på East Orange high school? - Ja.
Jag tyckte att du såg bekant ut. Charley Hamilton är min kusin.
- Länge sen vi sågs. Hur har han det? - Bra, jag tror att han ska gifta sig.
Kul för honom... Kan jag få Rachmaninov nu, tack?
Är det din tjej?
Ja. Jag kanske ska komma tillbaka en annan gång, så kan vi prata då.
Ja, gör det. Här, ett säkrare kort än Rachmaninov...
Dansa för mig.
Det där måste vara den allra sexigaste dansen-
- som nånsin dansats av en tjej, från Fergus Falls, i världshistorien.
Jag älskar dig.
Jag vill leva mitt liv med dig.
- Vad gör du på söndag? - Inget. Hurså?
På söndag tar vi tåget till New Jersey...
...för att äta middag med min mamma.
Det ser jag fram emot.
Jag hoppas att hon tycker om mig.
- Jag hoppas att choklad blir bra. - Ja, det blir det.
Jag borde ha köpt blommor på stationen.
Choklad är bra. Det kommer att gå bra.
Det här är min gamla tidningsrunda.
Där cyklade jag in i mr Harris veranda.
- Vilken är det? - Den där borta.
Pappa tvingade mig betala för skadorna på cykeln och på verandan.
Jag är rädd.
Jag älskar dig. Det vet du, eller hur?
Och jag dig.
Hej.
Förlåt att vi är sena. Mamma, det här är Steena Paulsson.
- Steena, det här är min mamma. - Vad trevligt. Stig på!
Fergus Falls är en vacker stad.
Ovanlig eftersom Otter Tail-sjön och Otter Tail-floden är så nära varann.
Min pappa har en liten järnaffär och en brädgård där.
Han har sån oordning och skär han sig struntar han i att rengöra såret.
Islänningar är tåliga, minsann.
Jag visste inte ens att de kallades islänningar, när jag växte upp.
Mamma har danskt påbrå och är raka motsatsen.
Hon dukar för lördagsmiddan klockan fem dagen innan.
Jag var mellan två ytterligheter och bestämde mig för att gå på college.
Utom räckhåll för dem, så att säga, och det var så jag kom till New York.
Jag har aldrig varit i Mellanvästern men skulle säkert tycka om det.
Coleman, skulle inte du vilja se Mellanvästern?
New York City. Slutstation Penn Station, New York City.
Steena...
Älskling, vi är nästan framme.
Älskling.
Jag kan inte göra det här, Coleman.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig, men jag klarar det inte.
Gokväll, mina damer och herrar och välkomna till St. Nicholas Arena.
Ikväll får vi i öppningsmatchen se, från East Orange, New Jersey-
- den 81 kilo tunge Coleman "Silky" Silk-
- som vunnit fem gånger och aldrig förlorat.
Från Rochester, New York, den 85 kilo tunge-
- Sugar "Pete" Cunningham som vunnit sex gånger och förlorat en.
Gå inte fram så hårt. Ge publiken valuta för sina pengar.
Dansa runt med honom i tre, fyra ronder och knocka honom sen.
Du, grabben...
Publiken skulle få valuta för pengarna. Du kunde ha väntat till fjärde ronden.
Jag väger 81, han 85! Skulle jag ta stryk för nån jävla show?!
Jag håller inte igen mot en nigger.
Visst är det vackert?
Jag måste gå.
Sov över.
Nej, jag sover aldrig över.
Bara denna enda gång.
Godmorgon.
Vill du ha frukost? Ägg och skinka.
Sätt dig.
Kaffe?
Utan mjölk, va?
Varsågod.
Det ser ut som om Monika Lewinsky inte får nåt jobb i New York.
Lägg av med dina jävla föreläsningar.
Jag skiter fullständigt i om Monika inte hittar nåt jobb.
Bryr hon sig, om jag får ont i ryggen av att mjölka de där jävla korna?
Bryr hon sig, om jag får städa efter folk på postkontoret?
Du tycker att mista jobbet, när man ska gå i pension... är för jävligt? Nej.
Det är det inte!
Att ens styvfar sticker in fingrarna i ens fitta... det är för jävligt!
Att ens man slår en i skallen med ett järnrör... det är för jävligt!
Att ens två ungar kvävs och dör! Det är för jävligt!
Börja aldrig snacka med mig om det där, för du vet inte ett skit!
Jag visste ju att jag inte skulle ha stannat.
Det var ett stort jävla misstag. Till och med horor vet bättre.
Män betalar inte för att sova, utan för att knulla och sen går man hem.
Hej på dig.
Hej, Prince.
Ja, det är jag. Du minns väl mig? Det är Faunia.
Har du glömt mig? Jag ville hälsa på men kunde inte.
Hej. Jag har inte sett dig på tre, fyra månader. Prince har saknat dig.
Han tog sig ut häromdan, andra fåglar anföll och kunde ha dödat honom.
- Han har inte rätt läte. - För han har växt upp bland folk.
Han har ju varit med folk som vi i hela sitt liv.
En kråka som inte vet hur en kråka beter sig.
Första gången jag försökte var en månad efter det att de dött.
Jag klädde upp mig. Till och med mamma hade varit stolt.
Och vet du, jag ringde henne. Jag gjorde det.
Jag ringde för att säga att mina barn var döda. "Mamma, det är Faunia."
20 år, inte ett samtal på 20 år.
Hon sa...
"Jag känner ingen som heter så." Och så la hon på.
Bitch!
Varför måste de slå in dörren?
Till och med sköterskan sa sen att hjärtat inte slog.
Inte när de kom. Inte ett enda hjärtslag.
Varför lät de mig inte dö?
Jag kunde inte ens fixa det.
Jag tror att jag begick ett misstag i morse.
Faunia Farley, tillsyningspersonal, du vet.
Jag bara... gör vad jag brukar.
Var har du varit?
- Jag började bli orolig. - Jag har vandrat runt, gick på bio.
Jo...
Jag är ledsen. Allt jag sa och allt jag gjorde...
Du har rätt. Det som hände mig är obetydligt.
Du förlorade allt. Din fru, ditt arbete.
De tog ditt liv ifrån dig på grund av ett litet ord. Det är inte obetydligt.
Kanske. Jag tror inte att man kan mäta sorg.
Jag tog med de här till dig. Det är munkar.
De kommer från... munkbutiken.
Med fruktgelé.
Om du inte vill ha mig här...
Om du vill att jag går så förstår jag det, för jag...
Jag förstår och jag klandrar dig inte.
- Vad ler du åt? - Jag är så glad över att se dig.
Samma här. Jag är också glad.
Du, det är en sak jag måste berätta.
För mig var det omöjligt att en så vital person som Coleman-
- skulle ha dödats i det som polisen kallade en "naturens-nyck-olycka".
Jag blev allt säkrare på att Coleman och Faunia inte kunde ha dött-
- utan närvaron av Lester Farley och hans pickup.
- Hur dags tog du bilen den morgonen? - Innan solen gått upp.
- Varför tog du bilen? - För att ta honom.
- Vem då? - Den judiske läraren.
- Varför skulle du ta honom? - Jag var tvungen.
- Tänkte du döda honom? - Ja, oss allihop. Det var planen.
- Så du hade planerat det? - Nej, jag hade inte planerat nåt.
Men du visste vad du gjorde. Men du hade inte planerat det?
Nej.
- Trodde du att du var i Vietnam igen? - Nej.
Tänkte du på barnen? Ville du ge igen?
Nej.
- Försökte du inte hämnas? - Nej.
- Var du deprimerad? - Nej.
- Arg? - Inte längre.
- Men du körde på dem. - Jag dödade dem inte.
Jag dödade dem inte.
De dödade sig själva.
- Vad anser ni? - Jag kollade med polisen och...
...det finns inga bromsspår vid olycks- platsen, inga tecken på nån kollision.
Jag tror att... Lester Farley har villat bort sig, fullständigt villat bort sig.
Jag heter Herbert Keble och jag är en av dem-
- som inte ställde mig bakom Coleman, när han anklagades för rasism.
"Coleman, jag kan inte stödja dig här."
Det var vad jag sa, och skammen för det får jag leva med i all evighet.
Jag borde ha ställt upp för honom och då sagt det jag tänker säga nu-
- i närvaro av hans före detta kollegor-
- att det påstådda tjänstefelet aldrig ägde rum.
Coleman Silk och hans fru Iris sveks av moralisk dumhet-
- hos ett fördömande och maktmissbrukande samhälle.
Och jag tillhörde det samhället.
Det gjorde vi alla.
Mrs Keble, jag heter Nathan Zuckerman. Jag var Colemans vän.
- Er mans tal var... - Jag är inte mrs Keble.
Coleman Silk, 1944, avslutningstalare East Orange High School
- Är ni...? - Jag är Coleman Silks syster.
Iris. Ett fint namn.
- Och när blir bröllopet? - 14 juni.
Har du berättat för henne?
När tänker du göra det?
Tänker du ta med henne hem på middag?
Jag sa att mina föräldrar är döda.
Döda?!
Har du ingen bror? Ingen syster?
Finns det ingen Ernestine, ingen Walter?
Jag vill inte bli "Coleman Silk, negern som undervisar i klassiska språk".
Och det är så folk alltid skulle säga. Det vet du. Och jag vet det också.
Lustigt, jag har aldrig sett dig som svart eller vit.
Gyllene. Du var mitt gyllene barn.
Mamma...
Jag har inte...
Jag har inte tänkt igenom allt än.
- Tänker ni skaffa barn? - Ja, jag antar det.
Du låter väl inte dem få träffa mig. Eller hur?
Mina barnbarn...
"Mamma", ska du säga, "sitt i väntsalen på Penn Station, kl 11: 15"-
- "så går jag förbi med mina barn, klädda i sina finaste söndagskläder."
Det blir min födelsedagspresent om fem år.
Och du vet att jag kommer att sitta där.
Men är det inte...
...en risk att skaffa barn?
Väntan blir ju outhärdlig.
Tänk om de inte kommer ut vita som du.
Blir inte det lite svårt att förklara?
Eller kommer du att anklaga henne för otrohet med en neger?
- Jag måste gå nu, mamma. - Coleman...
Du tänker som en fånge.
Du är vit som snö och du tänker som en slav.
Mördare...
- Ringde det inte på dörren? - Jag öppnar.
Ta aldrig kontakt med mamma igen.
- Walt... - Inga telefonsamtal, inga brev, inget!
Jag vill aldrig se ditt liljevita ansikte igen.
Och er mamma lydde Walter.
Alla karlar i familjen, från pappa och neråt, är mycket bestämda.
Ja, hon gjorde det, men jag gjorde det inte.
Jag försökte få tag i honom för två dar sen. Det var hans födelsedag.
Dagen efter han hade dödats.
Jag klandrar inte Walter. Han försökte bara skydda mamma.
Lyckades han med det?
Precis innan hon dog yrade hon och sa hela tiden:
"Syster, ta mig till tåget. Jag har ett sjukt barn där hemma."
Visste ni varför er bror sa upp sig från colleget?
Han blev visst anklagad för rasism.
Det tar priset, inte sant?
För att ha använt ordet "spooks".
Av vad jag hört idag är visst allt på sin plats numera.
Folk blir bara dummare men alltmer egensinniga.
Vet ni vad som är tråkigt? Nuförtiden är det svårt att tänka sig-
- att nån skulle göra det som Coleman kände att han måste göra.
Bygga hela sitt liv på en lögn.
Coleman hade kunnat stoppa rasismanklagelsen redan från början...
...om han bara hade talat sanning. - Med det var det han inte kunde.
Tror ni att han berättade det för nån?
Kanske, kanske för någon...
Jag antar att min mamma hade rätt.
Jag ville vara fri men jag blev en fånge i stället.
- Och du berättade aldrig för nån? - Inte ens för min fru.
Jag har inte sagt ett ljud om det till nån... förrän nu.
Jag har inte sagt det till nån före... dig.
Varför just jag? Varför berättade du det för mig?
Under samtalet med Ernestine beslutade jag att skriva denna bok.
En bok som Coleman inte själv kunde skriva.
Berättelsen om hans mor och far, om Walter och Ernestine-
- om Steena Paulsson och om Faunia Farley-
- som flydde från privilegiernas värld likt Coleman som flytt rasvärlden.
Slutligen var det en sak jag måste göra.
Vackert ställe.
- Fridfullt. - Så länge jag kan bevara det hemligt.
Men nu vet jag.
- Du är författaren, va? - Ja.
- Stor fångst? - Inte särskilt.
Vad tänker du på när fisken inte nappar?
Jag tänkte att om jag haft en son hade han suttit och fiskat med mig.
Det var vad jag tänkte på när du kom.
Vad för slags böcker skriver du?
Jag skriver om människor som du. Deras problem...
Du bor i Mike Dumouchels hus, va? I stugan vid sjön.
- Vad heter nån av dina böcker? - "Skamfläcken."
- Kan jag få den? - Den är inte klar. Jag skickar ett ex.
Jag började med isfiske när min fru lämnade mig.
Det enda man behöver är varma kläder och rätt utrustning.
Som denna borr. Borra hål i isen... Denna går igenom vad som helst.
Sen släpper man ner metreven med favoritbetet på och fisken attraheras-
- till och med i mörkret, och det är jättemörkt där nere.
Och om jag hade en son, lille Les-
- min egen son-
- skulle jag väl berätta allt det här för honom och inte för dig.
- Det är kallt här ute. - Helt klart.
- Jag måste vidare. - Nu vet du vad isfiske är.
- Du kan ta med det i boken. - Det ska jag göra.
Och du vet var mitt hemliga ställe är.
Du vet väl allt nu, mr Zuckerman? Men du säger väl inget, va?
Du...
Boken! Skicka ett ex till mig.
Den kommer...
Till minne av Jean Yves Escoffier 1950 - 2003